Tidigare:
-Dennis Stillwell är död. -Joey?
Jag hatar tanken på att släppa dig.
Han födde upp kaniner i trädgården. Kaninerna var hans lockbete.
Vi snackar hämnd.
-Vem? -Elena Michaels.
-Var hittade ni den? -På internet.
-En present. -Så gulligt! Från vem?
Familjen i Bear Valley. Det där är vår kusin Clay.
Jag kunde ha förlorat dig. Du är trygg nu, här med mig.
Jag har en utställning och måste åka tillbaka.
-Clay följer med dig. -Det går inte, och du vet varför.
Det var Jeremys idé att skicka mig till Toronto.
-Du kan erbjuda dig att stanna. -Jeremy har rätt, det är för farligt.
Okej. Bara vi är överens om det här.
-Vi hämtar Logan och åker tillbaka. -Jag menar det här.
Jag har min första utställning. Det är min chans att slå igenom.
Ännu ett skäl för mig att följa med.
-Då måste jag vara ärlig. -Om i går kväll?
Om allt.
Jag kände mig sårbar i går och ville känna mig trygg igen.
-För stunden gjorde jag det. -Du är trygg med mig.
Det är jag inte, och det vet du.
Men Jeremy tror annorlunda. Därför måste du få veta sanningen.
Jaså, killen som skickar syrener. Vad heter han?
Philip.
-Hur länge har ni varit ihop? -I sex månader.
Jeremy vill att du ska bo hos mig, men det går inte!
Jag bor ihop med Philip.
I går var inget misstag för mig.
Men jag vill inte såra dig mer.
Vi åker till Toronto. Jag lägger mig inte i ditt liv.
Och den där?
Tack.
-Hallå? -Det är Joey. Rackorna tog mig.
Cain, Santos och Marsten. Jag rymde. Hjälp mig!
-De dödade min pappa. -Jag vet. Var är du?
-Vid nån fabrik utmed väg 46. -Stanna där. Jag kommer.
-Ni förtjänar en förklaring. -Vi ska hämta hem dig.
Jeremy är orolig för dig. Vi också. Vad har hänt?
-Hur klarar Nick sig? -Hyfsat.
-Du skulle ha varit där. -Jag vet, men...
Rachel är gravid. Det är en pojke.
-En varulv. En av oss. -Det är därför du undviker Jeremy.
Jag undviker flocklagen som säger att jag måste stjäla min nyfödde son.
I går kom den här.
HURRA, EN POJKE!
Ingen vet att vi är med barn än.
-Det måste vara Santos. -Han bevakar oss.
-Jeremy måste få veta allt. -Tro mig, det vet jag.
Jag ville berätta om presenten, men jag tänker inte lämna Rachel.
Hon kan inte åka till Stonehaven!
Jag säger aldrig så annars, men du borde prata med Jeremy.
Flocken har gått igenom så mycket. Han behöver dig, och du honom.
Särskilt om rackorna ligger bakom den här. Du behöver flockens beskydd.
Titta, så stor du har blivit.
Ja...
Skallran är inte det enda. Nån filmade oss på stranden.
Vad pratar du om?
-Clay vet allt om mitt liv här. -Philip kom hit och frågade en massa.
-Har Philip videofilmen? -En klient vill ha den i sin kampanj.
-Sa han vem klienten är? -Nej. Han struntade i vargarna.
Dina kläder låg nämligen på stranden. Han trodde att vi hade en affär.
-Vad sa du? -Att vi badade efter springturen.
Toppen. Vem badar inte näck med sin kusin!
Han misstänker inte mig längre. Inte sen han såg det här.
Vad tror du att han såg?
Klienten gav honom en video med anknytning till Elena.
-Det kan inte vara en slump. -Jag tar hand om saken.
Rachel ordnar maten till vernissagen. Då hinner du prata med Jeremy.
Jag hörde röster, en pratade om kaniner, nån hånade min pappa.
De släppte aldrig ut mig ur säcken.
Pulsen rusar, han är uttorkad. Hämta vatten.
De stormade huset och rev ut hans ögon när jag såg på.
-Han skrek. Bad dem sluta. -Drick.
Så, drick upp.
Joe, jag hittade din pappa.
Jag begravde honom såsom du skulle ha velat.
Jag är glad att det var du.
-De fick min pappa också. -Nej!
-Du måste stoppa dem, Nicky. -Var lugn för det, vi ska ta dem.
Vi ser till att få dig frisk först.
Två sekunder. Jag ska bara hämta klänning och skor.
Rör ingenting.
-Hur ska du förklara hotellet? -Det är lättare än att förklara dig.
-Lättare än att förklara i går. -Sluta, Clay.
-Där är min tjej! Jag har saknat dig. -Detsamma.
-Och det här är? -Min kusin Clay. - Det här är Philip.
-Jag har hört mycket om dig. -Jag kan inte säga detsamma.
-Du sa inget om gäster. -Han ska just gå. Han bor på hotell.
Elenas kusin kan inte bo på hotell. Du får bo hos oss.
Du skulle inte trivas. Soffan är för liten för dig.
-Soffan blir bra. -Då är saken klar. Du stannar.
Du tillhör ju trots allt familjen.
Du skulle höra av dig. Varför måste jag leta upp dig?
Man måste äta då och då.
Du jobbar inte ensam. Om jag säger det, hör du av dig.
-Okej! Spänn av. -Berätta vad som hände.
-Hon är i Toronto, precis som du sa. -Bra.
Hon är sig lik. Äldre, men fortfarande en vilsen liten flicka.
Vi är överens, eller hur? Du får hämnas, men inte röra henne.
Ja.
-Vi skapade dig. -Cain gjorde det.
Cain löd mina order. Bit inte den hand som föder dig.
-Så du startade en reklambyrå? -Det tog tid, men börjar löna sig nu.
-Hittar du kunderna, eller de dig? -Både och.
-Jobbar du på nåt intressant? -Det intressanta är vad du gör här.
Antropologi.
Jag ska undervisa här. Sen ville jag inte missa vernissagen.
Visst, hennes första stora visning. Hon har gått långt på så kort tid.
-Ja, det har gått bra i Toronto. -Elena fångar människans oskuld.
Jag ser människans dubbla natur, hennes djupaste instinkter-
-som bryter sig fria mot vår vilja.
Konst är subjektivt, eller hur?
-Jag går och lägger mig. -Det är nog tid. Känn dig som hemma.
Jag har saknat dig. Det gör jag alltid när jag är borta.
Åk inte igen. Stanna hos mig.
Just det, din kusin.
-Förlåt, men han är i rummet intill. -Visst, jag förstår.
-Sov nu. -Ja.
-I morgon är en stor dag. God natt. -God natt.
JAMES WILLIAMS VODKAKAMPANJEN
-Vad tusan sysslar du med? -Lugn, jag lagar bara frukost.
Varm frukost, vilken lyx! Fast Elena äter aldrig frukost.
Inte kalkonbacon, kanske. Hemma äter hon den äkta varan.
Jag råkar gilla kalkonbacon.
Diane väntar på galleriet. Bäst att jag kilar.
Följer du med?
-Kan du göra oss sällskap? -Jag måste jobba. Njut av dagen.
Vi ses där. - Tack för allt det här.
Den här får väl vänta.
Varför dödade rackorna din far, men inte dig, Joey?
De lärde upp en nybiten racka.
Jag fick äran att vara hans offer. Han skulle döda mig som varg.
-Vad hände? -Jag fick ett försprång i jakten.
Jag sprang så fort jag kunde. Sen gömde jag mig och dolde min lukt.
-Dolde din lukt! -Visst, Nicks gamla barndomsknep.
-Man smetar in sig i lera. -Ja, hela kroppen. Det fungerade.
Jag låg gömd hela natten.
Nästa morgon sprang jag till telefonkiosken och ringde er.
Kan du visa oss vägen dit?
De körde i flera mil till jakten, och jag var rätt drogad.
-Minns du nåt annat om gömstället? -Jag hade ögonbindel.
Av ekot att döma var det stort och öppet, som ett lager.
Jag minns att det luktade vanilj.
Jag råkade höra ett telefonsamtal. Santos pratade med nån.
Det var inte Marsten, han hade åkt. Han pratade om Clay.
Om att vända honom mot flocken.
Det var så jag uppfattade det.
-Får jag ta fler pannkakor? -Visst.
Hon lever! Jag började bli orolig. Skönt att du är tillbaka.
-Vi har massor att göra. -Jag vet.
Kolhydrater, er minns jag!
Äsch! Vi måste arrangera bilderna och komma överens om priser.
-Vi har inte öppnat, men kom igen. -Det här är min kusin Clay.
Philips syster Diane.
Äntligen får vi träffa Elenas familj, och två stycken på en dag.
Logan och Rachel är här, och nu du.
Galleriet är toppen. Min första vernissage.
-Den första av många. -Du är en fantastisk vän.
-Jag är din största beundrare. -Näst största.
-Hur länge är du i stan? -Bara över helgen.
-Vi borde nog hänga upp bilderna. -Jag säger hej då till Logan.
Okej, är han singel?
Vad är det? Jag presenterade dig för min bror!
Äntligen får jag träffa Clay. Plus att vi får lite extra muskler.
Nej, jag tar den.
-Ring om det är nåt. Vad som helst. -Allt ska gå bra, oroa dig inte.
Jag måste titta över menyn nu. Kör försiktigt. Jag älskar dig.
-Jag menar det, vad som helst. -Okej.
-Jag borde stanna. -Hon är säker med oss, jag lovar.
-Jag... -Åk nu. Vi tar hand om henne.
Skönt att du är här. Det blir svårt att prata med Jeremy.
Han kanske är villig att tänka om? Låta mig fostra min son med Rachel?
Jeremy sätter flocken främst. Du kanske inte gillar hans svar.
Om du tvingas göra ett val, måste du kunna leva med det.
Okej.
Här är fabriken där vi hittade Joey.
Om vi antar att de släppte honom för jakten knappt två mil bort...
-...bör vår sökradie se ut så här. -Ja, troligtvis.
Här finns mest förorter och jordbruk. Inget som förklarar vaniljdoften.
-Det kan finnas ett skäl. -Vad menar du?
Informationen Joey gav oss var vag. Rymningen är i bästa fall suspekt.
Vad försöker du säga? Skulle Joey jobba för rackorna?
Rädsla är en stark drivkraft. Rackorna stack ut ögonen på Dennis.
Han frågade om vårt nästa drag. Varför dödade rackorna inte honom?
Joey kanske bytte sitt liv mot vår svaghet - vi litar på honom.
Skulle han ha diktat ihop allting? Jag växte upp med honom.
Hur ofta har ni umgåtts de senaste tio åren?
Tillit är en lyx vi inte kan unna oss.
-Vi måste pressa honom. Hårt. -Jeremy...
Jag hoppas verkligen att jag har fel. För vår skull och för hans.
Snart får jag se Elenas min!
Glöm din fetisch, vi ska hämnas. Lärde du dig självdisciplin på kåken?
-Självdisciplin! -Impulskontroll är knappast din grej.
Du har ingen aning om hur det är.
Att ha känslor för nån, men hela världen lägger sig i.
Föräldrar, lärare... Alla har ögonen på en.
Verkar det lätt? Jag lärde mig disciplin, och tålamod.
-Elena är inget barn längre. -Det var hon aldrig.
Hon älskade aldrig som ett barn. Inte som de andra.
Med oskyldiga, öppna hjärtan. Villkorslös kärlek.
-Hon vittnade mot dig. -Förrådde mig.
Du pratar om hämnd. Jag är redo.
Det här ser lovande ut. Du har öga för den mänskliga formen.
Jag ser nyanser av Francis Bacon.
Den där killen är konsthandlare. Han kan sätta fart på hennes karriär.
Då går du väl på fler utställningar? Kommer du hit ofta?
Gud, sa jag verkligen det där?
-Jag brukade föreläsa här. -Jaså? Du borde flytta tillbaka.
-Läget är komplicerat. -Visst. Gränser och visum...
Man behöver diplomatisk immunitet för att köpa med sig en vinflaska!
-Du måste vara stolt över henne. -Mer än du anar.
Förresten, det var tråkigt att höra om er kusin Danielle.
-Danielle? -Ja, bilolyckor är så tragiska.
Vi är fortfarande omtumlade. Tack.
Din far hade flockens bästa väderkorn, innan Elena.
Han vädrade antalet hjortar i skogen så fort han gick utanför dörren.
Vi ville aldrig lämna flocken.
Du och Malcolm stred om alfarollen. Pappa var rädd för att stötta dig.
Malcolm skulle utkräva hämnd.
-Malcolm är död. -Jag vet, det är ofattbart.
Vem trodde nånsin att Malcolm kunde besegras?
Jag förebrår inte din far. Malcolm var brutal och hämndgirig.
När jag var liten brukade han slå mig med baksidan av vänsterhanden.
Ville han vara elak använde han högerhanden, med ringen på.
Det var min far.
Din far kunde vädra hjortar på flera kilometers avstånd.
Hur kunde rackorna överfalla er utan att han anade nånting?
-Jag beklagar din pappas död. -Jag med.
Jag borde ha varit här. Förlåt mig.
Du är här nu.
Bara för att berätta sanningen. Sen åker jag igen.
Det är Rachel. Jag kan inte lämna henne.
-Om jag förklarar för Jeremy... -Han pratar med Joey.
-Vi tar oss ett glas medan vi väntar. -Okej.
Så hemskt kan det inte vara. Berätta.
-Låt mig prata med honom först. -Visst.
Jag ska bli pappa.
Om det var en flicka skulle du inte vara så ängslig.
Vi måste fira! Pappa köpte den här i Aberdeen.
Han åkte dit som ginälskare och kom hem som whiskyfantast.
Han kunde prata i timmar om fatlagring och avdunstning.
Han sparade den till nåt särskilt, och skulle vara den första att säga-
-att stunden är kommen.
Det här är goda nyheter, och det behöver vi just nu.
-Skål för din pappa. -Och för din son.
Jag tänkte åka hit och berätta för Jeremy.
Då fick vi en present. En skallra.
Vi har inte berättat om graviditeten.
Ett av Santos vanliga spratt.
Jag ville inte lämna henne om han var i Toronto.
Santos, fan också. Vi trodde att du undvek oss.
Det handlar inte bara om att skydda Rachel från rackorna.
Jag vet vad flocklagen säger, men tanken på att ta hennes barn...
Aldrig träffa henne igen.
Du undvek alltså oss.
SPONSORER
-Har du roligt? -Du har gjort ett fantastiskt jobb.
Elena förtjänar det.
Får jag fråga dig nåt? Känner du James Williams?
Nej, han tog kontakt på Twitter. Precis som alla mina dejter.
-Vad vet du om honom? -Han beundrar Elenas konst.
-Är han här i kväll? -Jag hoppas det, efter alla önskemål.
Platsen, datumet... En ivrig mecenat! Varför är rika män så krävande?
-Ursäkta. Jag vill gratta min kusin. -Självklart.
-Är allt bra? -Bättre än bra. Det är otroligt.
Underskatta inte din talang. Du förtjänar det här.
-Hur går det? -Dags att länsa vinförrådet!
Typiskt gallerier, alla är på lyran. - Kan du hjälpa mig?
-Självklart. -Toppen.
Äntligen en stund för oss själva. Vi borde skåla.
-Med luft? -Jag hämtar champagne.
Se där, min lilla kanin.
Kan du rynka på nosen som en kanin?
Klart du kan! Vill du komma in? Jag har fler kaniner.
Jag förstår inte. Vem bet dig?
Är du rädd för stora stygga vargen?
-Victor Olsen. -Du har förändrats sen sist. Jag med.
-Vi är inte så olika trots allt. -Snälla, gå härifrån.
Du är bara en rädd liten flicka.
Det var en sak jag älskade med dig, du kämpade aldrig emot.
Du har inte kostym på dig. Jag är rädd om min tjusiga klänning.
Den kräver att man raggar upp nån. Vem ska annars nå blixtlåset?
-Jag håller mig till byxor. -Det gillar jag.
Men den här klänningen får jag antagligen sova i, om inte...
Om inte du vill hjälpa mig?
Clay?
-Fel plats och fel tid, Santos. -Vad då? Jag tänkte köpa konst.
-Du ska sitta i fängelse. -Straffet är avtjänat.
Ditt vittnesmål gav mig fem år till. Tiden går fort, va?
-Vad vill du? -Jag har alltid beundrat dig.
Ända sen du brukade hälsa på och leka med mina kaniner.
Du var alltid min favorit.
Philip!
Varför slår du mig? Elena har bara sig själv att skylla.
Hon sa inte nej en enda gång.
Sluta! Snälla, sluta!
Pete, Antonio... Jeremy dog nästan. Jag har många skäl att döda dig.
Inget hindrar mig från att stoppa kriget här och nu.
Clay? Vad står på?
Jag såg honom tjuvkoppla bilen.
Bäst att vi går in igen.
Jag är ett bevis på att varulvar kan uppfostras av sina mammor!
Föredrog du att inte veta vem du var? Att upptäcka det som sextonåring?
Ingen förvarning, ingen bakgrund. Var det lätt att lämna familjen?
-Nej, men jag anpassade mig. -Släta inte över det.
Ju längre barnet stannar hos Rachel, desto svårare blir det för er alla.
Kanske det. Men jag hade åtminstone en mamma.
Min son förtjänar detsamma, och det tänker jag säga till Jeremy.
Pappa vägrade prata om min mamma, men slutade aldrig älska henne.
Han offrade allt för att uppfostra mig med flockens hjälp.
Sanningen hade varit hennes dödsdom.
Jeremy kanske inte håller med, men det du går igenom nu-
-är anledningen till varför reglerna existerar.
Tänker du aldrig på henne?
Vanilj.
-Varför kom rackorna hem till er? -Santos ville veta vem vi stöttade.
-Vad sa din far? -Att vi inte valde sida.
Han ville överleva. Vi har stöttat flocken, det vet du.
Det vet jag inte alls.
-Du måste tro mig. -Jag vill det.
Men rackorna skonade dig. Hur vet jag att du inte förhandlade?
-Att du inte jobbar för dem? -Aldrig. De svinen dödade min pappa.
Det är ingen fälla. Jag svär.
Han talar sanning om gömstället. Det luktade vanilj, eller hur?
En flaska whisky min pappa köpte. Han berättade att whisky avdunstar.
Med åren sipprar den ner i träet, och gör att fabrikerna doftar vanilj.
Under förbudstiden låg det flera illegala brännerier i området.
Om vi hittar rätt bränneri, hittar vi rackorna.
-Philip? -Jag tog hand om det.
-Om vad då? -En man från min barndom dök upp.
-Han måste ha släppts ur fängelset. -Vem?
-Victor Olsen. -Gjorde han dig illa? Vi åker hem.
Jag hämtar våra grejer.
Jag skulle ha varit här. Santos väntade utanför. Han stack.
Vi kan inte lämna henne ensam.
Om de har bitit Olsen, är det dig de vill åt, inte Rachel.
Vad är det här? De bet Olsen och skickade videon.
Philips klient, James Williams, är galleriets sponsor.
Han sponsrade din utställning, Elena.
-För att få hit oss. -Och skicka Olsen på dig.
-Vem skulle göra så? -Nån som vet allt om oss.
Jag lämnar inte din sida.
-Jag lämnar inte Toronto. -Inte förrän vi vet vem Williams är.
Vad pågår, Elena?
Det finns personer som vill min familj illa. Farliga personer.
Jag är rätt säker på att Olsen är inblandad.
Därför har jag åkt hem så ofta.
Din kusin Danielle och olyckan, då?
Danielle finns inte. Ingen bilolycka.
Logan och Clay? Är de ens dina kusiner?
Min familj i New York är inte min släkt genom blodsband.
Jeremy är som en pappa, och mina kusiner som en familj.
De riktar in sig på Elena, Jeremy. Vi stannar tills du kommer hit.
Det var innan jag träffade dig. Jag försöker ta avstånd från dem.
-Varför följde då Clay med dig? -Jag ville inte, men hade inget val.
Jag vill inte blanda in dig.
Av lukten att döma stack de för nån dag sen.
-De verkar inte ha övergett stället. -Den här...
Här låste de in mig.
Där satt jag bunden.
Det var där rackan slog mig.
Sök igenom stället noggrant. Vi måste förutspå deras nästa drag.
Mitt liv med dig är allt jag vill ha.
Du måste tro mig, Philip.
-Clay, då? -Jeremy bad honom skydda mig.
-Du såg att jag kan skydda dig. -Visst! Jag vill inte ha honom här.
Ändå sover han på soffan. Jag ser hur han betraktar dig.
Hur ni är tillsammans. Jag såg fotot hos Logan!
-Det var flera år sen. -Nu, då? Här och nu?
Svara ärligt. Är det slut med honom?
Den tillhörde min pappa.
Petes tändare.
Santos samlar troféer.
Jag har hittat nåt.
Det har jag också.
-Vad då? -Min fars ring. Han bar den alltid.
-Hur fick de tag i Malcolms ring? -Över hans döda kropp.
Ja, så gick det nog till.
Du måste se det här.
De har bevakat oss i Toronto. Jag måste åka hem till Rachel.
Hon är gravid. Vi väntar en son.
Jag kom hit för att berätta det.
Åk. Hitta henne.
-Philip, vi kan väl prata? -Allt du har sagt är en lögn.
-Gör inte så här! -Jag kan inte lita på dig.
Lita på dig? Jag känner dig inte ens!
Det är inte dig rackorna vill åt. Clay hade rätt.
Det är Elena.